Херсонський державний університет
Кафедра біології людини та імунології

“ЗАТВЕРДЖУЮ”
Завідувач кафедри
біології людини та імунології
_доц. Гасюк О.М.__________
“___”____________2019_року

РОБОЧА ПРОГРАМА НАВЧАЛЬНОЇ ДИСЦИПЛІНИ

___ АДАПТОГЕНЕЗ У БІОЛОГІЧНИХ СИСТЕМАХ_

спеціальність  091 Біологія
курс: 2
факультет біології, географії та екології 

2019 – 2020 навчальний рік

Робоча програма _з курсу адаптогенез у біологічних системах _для студентів за напрямом підготовки _091 Біологія. 

Розробники: Гайдай Микола Іванович, доцент, кандидат медичних наук, доцент кафедри біології людини та імунології; Головченко Ігор Валентинович – кандидат біологічних наук, викладач кафедри біології людини та імунології.

Робочу програму схвалено на засіданні кафедри _біології людини та імунології_
________________________________________________________________________________

Протокол від “_27_”_серпня__2019 року № _1_

                         Завідувач кафедри біології людини та імунології    доцент Гасюк О.М.

                                                                _______________________ (__________________)
                                                                                                                 (підпис)                                                   (прізвище та ініціали)         

                                                                 

__________, _2019_ рік

Опис навчальної дисципліни

Найменування показників 	Галузь знань, напрям підготовки, освітньо-кваліфікаційний рівень	Характеристика навчальної дисципліни	
		денна форма навчання	заочна форма навчання	
Кількість кредитів – 5,0	Галузь знань
09 Біологія
	Нормативна
(за вибором)	
	Спеціальність 
091 Біологія
		
Модулів – 2		Рік підготовки:	
Змістових модулів – 2		2-й	2-й	
Загальна кількість годин –150		Семестр	
		11-й	11-й	
		Лекції	
Тижневих годин для денної форми навчання:
аудиторних – 2
	Рівень вищої освіти: 
Магістр	26 год.	12 год.	
		Практичні, семінарські	
		24 год.	10 год.	
		Лабораторні	
		-	-	
		Самостійна робота	
		100 год.	128 год.	
		Вид контролю: екзамен	
Співвідношення кількості годин аудиторних занять до самостійної і індивідуальної роботи становить (%):
для денної форми навчання – аудиторних 50%; 
для заочної форми навчання – аудиторних 17,1%; 

Пояснювальна записка
Адаптація є фундаментальною властивістю живого. За Е.К.Лекявічусом1 адаптація – це процес, який призводить до підвищення виживання і репродукції, а також пристосування до до умов середовища. Насамперед, сучасні уявлення про адаптогенез у біологічних системах являються теоретичною основою для раціонального природокористування й мають важливе значення в розумінні взаємовідносин природи і людини.
Адаптація одночасно проходить на всіх рівнях організації біосистем (молекулярному, клітинному, тканинному, органному, організменому, популяційно-видовому, екосистемному та біосферному). Адаптивні перебудови на рівні особини полягають у біохімічній, фізіологічній та поведінковій адаптації, на рівні популяції – у вибірковій репродукції генотипів, на рівні біогеоценозу – в зміні видів-домінантів. Тому існує необхідність інтеграції уявлень про адаптацію на базі всіх дисциплін природничо-наукового, загально-професійного і професійно-практичного циклів, що вивчалися раніше. Як наслідок, вирішення будь-якої типової задачі діяльності фахівця-біолога повинно включати аналіз адаптацій або адаптогенезу.
Зараз взаємовідносини рослин із навколишнім середовищем досліджуються на різних рівнях організації (від молекулярного до ценотичного) з широким застосуванням експериментальних методів. Тому в даному курсі розглядаються також деякі питання екологічної анатомії та фізіології рослин, біоритмології, фітоіндикації та фітомоніторингу, шо тісно поєднуються з екологією рослин.
Адаптогенез проявляє себе у структурній, функціональній організації біологічних систем та їх розвитку, а також являється загальною властивістю всіх біологічних систем на всіх рівнях організації, а на генетичному рівні вона може розглядатися як основа еволюції.
Метою курсу є формування комплексного уявлення студентів про атаптогенез біологічних систем на молекулярному, клітинному, організменому, популяційно-видовому, екосистемному та біосферному рівнях. 
Завдання: 
	- узагальнити знання про адаптацію, її рівні, закономірності, напрямки на прикладі живих організмів різних еколого-систематичних груп; 
	- акцентувати увагу на адаптативну функцію життєвих циклів та життєвих стратегій видів; 
	- показати прикладне значення досліджень адаптативних можливостей видів. 
Теоретичні завдання: 
Освоєння студентами основних принципів і теоретичних положень адаптації;
Пояснення взаємозв'язку психологічних, біологічних, хімічних, фізичних аспектів функціонування живих систем;
Опанування знань в плані вивчення спільних фізіологічних закономірностей, що характеризують діяльний стан організму людини, його фізичну і розумову діяльність;
Вивчення біологічних проблем адаптації, пов'язаних з фізичними та фізико-хімічними механізмами взаємодій, що лежать в основі біологічних процесів.
Практичні – практичні завдання:
Практичне застосування біофізичних знань у сфері медицини, сільського господарства, екології та біотехнології;
Практичне використання і уміння застосовувати сучасні методи за оцінкою конкретних адаптаційних процесів;
Впровадження в практику психофізіологічних характеристик для раціональної організації людини і науково – обгрунтованого вибору діяльності з врахуванням потреб суспільних, так і індивідуальних особливостей людини.

Предметом вивчення навчальної дисципліни є адаптації біологічних систем різного рівню організації, механізми їх виникнення та еволюційне значення. 
Загальні компетентності
ЗК 1. Здатність до пошуку та аналізу інформації з використанням різних джерел, у т.ч. результатів власних досліджень.
ЗК 2. Здатність генерувати нові ідеї (креативність).
ЗК 4. Здатність виконувати професійні функції і проводити дослідження на відповідному рівні у галузі біологічних наук і на межі предметних галузей.
ЗК 5. Здатність діяти із дотриманням морально-етичних норм професійної діяльності і необхідності інтелектуальної чесності.
ЗК 7. Здатність до абстрактного мислення, аналізу і синтезу інформації в галузі біології і на межі предметних галузей.
ЗК 8. Здатність користуватися сучасними інформаційними технологіями та аналізувати інформацію в галузі біології і на межі предметних галузей.
ЗК 9.Здатність діяти соціально відповідально та свідомо.

Фахові компетентності
ФК 1. Здатність до поглиблення теоретичних та методологічних знань у галузі біологічних наук і на межі предметних галузей.
ФК 2. Здатність застосовувати знання у професійній діяльності з урахуванням новітніх досягнень, ут.ч. для дослідницької роботи.
ФК 3. Здатність використовувати знання й практичні навички в галузі біологічних наук та на межі предметних галузей для виконання професійних завдань, у т.ч. для дослідження різних рівнів організації живих організмів, біологічних явищ і процесів.
ФК 6. Розуміння необхідності збереження біорізноманіття, охорони навколишнього середовища та раціонального природокористування.
ФК 7. Здатність на основі розуміння сучасних наукових фактів, концепцій, теорій, принципів і методів приймати рішення з важливих проблем біології і на межі предметних галузей.
ФК 8. Здатність виконувати роботу з дотриманням правил біологічної етики, біобезпеки, біозахисту.
ФК 9. Здатність планувати і проводити наукові дослідження в галузі біології і на межі предметних галузей, здійснювати їх інформаційне, методичне, матеріальне забезпечення, інтерпретувати дані і робити висновки, готувати результати наукових робіт до оприлюднення.
ФК 10. Знання основних сучасних положень фундаментальних наук стосовно походження, розвитку, будови і процесів життєдіяльності живих організмів, здатність їх застосовувати для формування світоглядної позиції.

Програмні результати навчання
ПРН 2. Використовуватибібліотеки, інформаційнібазиданих, інтернетресурси для пошукунеобхідноїінформації.
ПРН 3. Знаходити шляхи швидкого і ефективногорозв’язкупоставленогозавдання, генеруванняідей, використовуючиотриманізнання та навички.
ПРН 4. Визначатисвійвнесок у справу, здійснюватизлагоджену роботу на результат з урахуваннямсуспільних, державних і виробничихінтересів.
ПРН 5. Знати основні правила біологічної етики, біобезпеки, біозахисту, основні підходи до оцінки ризиків за умов застосування новітніх біологічних, біотехнологічних і медико-біологічних методів та технологій.
ПРН 6. Дотримуватись норм академічної доброчесності під час навчання та провадження наукової діяльності з метою забезпечення довіри до результатів наукової роботи, знати основні правові категорії та особливості використання результатів інтелектуальної діяльності
ПРН 8. Знати особливості розвитку сучасної біологічної науки, основні методологічні принципи наукового дослідження, методологічний і методичний інструментарій проведення наукових досліджень за спеціалізацією.
ПРН 9. Вміти моделювати основні процеси дослідження з метою вибору методів дослідження, апаратурного забезпечення або створення нових методик.
ПРН  11. Знати і аналізувати принципи структурно-функціональної організації, механізмів регуляції та адаптації організмів
ПРН 12. Демонструвати знання про основні закономірності формування,  кількісної оцінки та стратегії збереження біологічного різноманіття, збільшення продуктивності й стійкості агроценозів та природних екосистем.
ПРН 13. Використовувати інноваційні підходи для розв’язання конкретних біологічних завдань.
ПРН 15. Знати принципи розробки алгоритму та проведення дослідно-пошукової діяльності за спеціалізацією.
ПРН 16. Застосовувати набуті знання за спеціалізацією для вирішення конкретних практичних завдань.

Міждисциплінарні зв’язки: ботаніка, зоологія, цитологія, генетика, теорії еволюційного вчення, фітоценологія, екологія, анатомія, фізика, неорганічна хімія, органічна хімія, фізіологія людини і тварин, радіобіологія. 
Провідна ідея предмета - показати внутрішньопредметні та міжпредметні зв'язки фізичних, хімічних і біологічних знань стосовно адаптації організму, а також необхідність інтеграції знань для вирішення завдань в області людинознавства на теоретичному рівні пізнання.
Програма навчальної дисципліни складається з таких змістових модулів: 
1.Адаптація як загальна властивість біологічних систем. 
2. Специфіка адаптогенезу рослин та грибів. Адаптогенез у тварин

Зміст дисципліни

АДАПТАЦІЯ ЯК ЗАГАЛЬНА ВЛАСТИВІСТЬ БІОЛОГІЧНИХ СИСТЕМ.
Адаптація - напрямки, рівні, закономірності. Загальні властивості, ознаки, принципи функціонування біологічних систем. Специфіка використання терміну «біологічна система» в різних галузях біології. Причинний та функціональний підходи до вивчення біологічних систем. Визначення поняття «адаптація» та «адаптогенез». Адаптація як фундаментальна властивість біологічних систем. Механізми адаптації на різних рівнях організації біологічних систем: молекулярно-генетичний, організменний, популяційний, екосистемний. Підтримка гомеостазу біологічної системи завдяки послідовній дії регуляторних механизмів різних рівнів. Загальні напрямки підвищення стійкості біологічних систем в процесі їх адаптації до стресфакторів. Імунологічні аспекти адаптації. Адаптація - чинник еволюційного розвитку. Популяція як елементарне адаптаційне явище. Структурованість і поліморфність як основа адаптабільності популяцій. Адатаційне значення поліваріантності розвитку популяцій (розмірної, морфологічної, часової, ритмологічної). Адаптаційне значення життєвих циклів та життєвих стратегій видів. Екосистема як можливість реалізації адаптаційних можливостей її складових. Методологія вивчення адаптаційних можливостей біологічних систем різного рівня. 
СПЕЦИФІКА АДАПТОГЕНЕЗУ РОСЛИН ТА ГРИБІВ.
Молекулярно-клітинний та організмений рівень адаптогенезу рослин. Особливості рослинних організмів, що обумовлюють специфіку їх адаптивних реакцій. Адаптивне значення анатомо-морфологічних і фізіологічних пристосувань рослин до певних екологічних режимів (світлового, термічного, гідрологічного, едафічного тощо). Виникнення біоморфічного різноманіття рослин як адаптація до специфічних умов місцезростань. Вивчення адаптогенезу рослин з метою їх інтродукції, акліматизації та культивування. Адаптаційне значення життєвих циклів різних видів рослин. 
Адаптогенез фітобіоти на популяційному, біогеоценотичному Забезпечення гомеостазу рослинних популяцій на біогеценотичному рівні. Адаптаційні механізми насіннєвого та вегетативного самовідновлення. Банк насіння як адаптаційна система. Типи життєвих стратегій рослин як механізм адаптації до абіотичних та біотичних факторів. Адаптивні можливості адвентивних видів, регулююча роль екологічних факторів в їх поширенні. Структурно-функціональна організація біогеоценозу як адаптаційна система. Адаптаційні можливості домінантів, едіфікаторів, асектаторів. Антропотолерантність як механізм адаптації рослинних угруповань до несприятливих умов навколишнього середовища. Роль фіторізноманіття у адаптогенезі фітобіоти. 
Молекулярний, клітинний, організмений рівень формування адаптацій у грибів. Адаптаційні стратегії грибів до існування у різноманітних умовах середовища. Молекулярно-генетичні, клітинні та фізіолого-біохімічні механізми виникнення адаптацій у грибів. Морфологічні пристосування грибів до умов середовища. Видозміни вегетативних та репродуктивних структур грибів в зв’язку з адаптогенезом. 
Популяційно-видовий та екосистемний рівень в адаптогенезі грибів. 
Біорізноманнітя грибів, що трапляються в екстремальних умовах середовища. Консорції термо-, ксеро- галотолерантних видів. Адаптаційні зміни угруповань фітопатогенних грибів в зв’язку з антропогенним впливом. 
АДАПТОГЕНЕЗ У ТВАРИН
Особливості життєвої форми тварин. Особливості життєвої форми тварин (гетеротрофних фаготрофів), морфофізіологічні ознаки, що з нею пов’язані. Плани будови тварин та життєві форми. Симетрія тіла як пристосування до існування з різною рухливістю Головні напрямки еволюції тварин, характерні для них зв’язки з середовищем. 
Типові шляхи адаптації. Типові шляхи адаптації, що є характерними для тварин (подолання, відхід та перетерплення). Основні пристосування до різних температурних режимів, вологості, тиску тощо. Характерні приклади шляхів адаптації на різних рівнях організації живого (міграції, сплячка тощо). Адаптивні зміни популяційної структури (вікової, статевої, ієрархічної тощо). Аклімація, акліматизація та довгострокова адаптація як три етапи розвитку адаптогенезу у часі. 

ЗМІСТ НАВЧАЛЬНОЇ ПРОГРАМИ

Поняття адаптогенезу у живих організмів. Предмет, методи і завдання предмету. Введення поняття "адаптогенезу". Фізіологія стресу. Стадії стресового процесу. Відмінності стресу рослин від стресу тварин. Первинні, неспецифічні реакції при стресі. Адаптаційний синдром і його каскадний характер.
Адаптації рослин до температурного стресу. Підвищення температури як екологічний фактор. Пошкоджуюча дія високих температур. депресія фотосинтезу. Захисні механізми на дію теплового шоку. Білки теплового шоку. Холодостійкість. Механізми холодостійкості. білки холодового шоку.
Солестійкість рослин. Стійкість до нестачі кисню. Засоленість вод і ґрунтів планети. Види засолень. Галофіти і глікофіти. Головні способи захисту від засоленості ґрунтів. Вплив типу засоленості на морфо-фізіологічну адаптацію рослин. Фізіологічна класифікація галофітів. Пристосування до нестачі кисню. Метаболічні зміни. Перебудова дихання. 
Адаптивні реакцї тварин. Типові шляхи адаптації, що є характерними для тварин (подолання, відхід та перетерплення).Залежність адаптивних реакцій тварин від плану будови та життєвої форми. Адаптогенез тварин у зв’язку із опануванням наземно-повітряного середовища. Міграції тварин як один з механізмів адаптації до умов навколишнього середовища.
Спектр адаптацій тварин. Спектр адаптацій тварин до термоперіодизму. Спектр адаптацій тварин до паразитизму, хижацтва, мутуалістичного симбіозу. Практичне застосування знань про адаптивний потенціал тварин-ендопаразитів. Прикладне значення вивчення основних напрямків коеволюції рослин та тварин-запилювачів.
Напрямки адаптогенезу грибів і мікроорганізмів. Адаптаційні стратегії грибів до існування у різноманітних умовах середовища.Адаптогенез грибів в зв’язку із опануванням суші. Структурна організація грибів як результат адаптогенезу. Адаптаційні стратегії грибів до існування у різноманітних умовах середовища. Фізіолого-біохімічні адаптації гало-, термо- та ксеротолерантних видів грибів. Спектр адаптацій грибів до паразитизму, хижацтва та мутуалістичного симбіозу.
Прикладне значення вивчення адаптивних можливостей грибів. Прикладне значення вивчення адаптивних можливостей грибів до стрес-факторів. Адаптаційні зміни угруповань фітопатогенних грибів в зв’язку з антропогенним впливом. Вивчення адаптивних можливостей грибів з метою їх культивування. Вивчення механізмів виникнення резистентності до дії фунгіцидів у фітопатогенних грибів. Адаптивні можливості прокаріот. Аадаптивні можливості різних штамів бактерій. Практичне застосування знань про адаптивні можливості прокаріот.
Механізми адаптації бактерій. Вивчення фізіолого-біохімічних механізмів адаптації бактерій до дії високих та низьких температур.  Адаптивні можливості вірусів.

Структура навчальної дисципліни

Назви змістових модулів і тем	Кількість годин	
	Денна форма	Заочна форма	
	усього 	у тому числі	усього 	у тому числі	
		л	п	лаб	інд.	с.р.		л	п	лаб	інд	с.р.	
1	2	3	4	5	6	7	8	9	10	11	12	13	
I. Змістовий модуль
Тема:  Адаптація як загальна властивість біологічних систем	
Адаптація - напрямки, рівні, закономірності	10	2	2	-	-	6	14	2	2	-	-	10	
Молекулярно-клітинний та організмений рівень адаптогенезу рослин	10	2	2	-	-	6	10			-	-	10	
Адаптогенез фітобіоти на популяційному, біогеоценотичному рівнях.	10	2	2	-	-	6	10	2		-	-	8	
Молекулярний, клітинний, організмений рівень формування адаптацій у грибів.
	10	2	2	-	-	6	10		2	-	-	8	
Видозміни вегетативних та репродуктивних структур грибів в зв’язку з адаптогенезом.
	12	2	2	-	-	8	10	2				8	
Адаптаційні можливості домінантів, едіфікаторів, асектаторів	12	2	2	-	-	8	14					14	
Разом 	64	12	12	-	-	40	68	6	4	-	-	58	

IІ. Змістовий модуль
Тема:  Адаптогенез у тварин	
Особливості життєвої форми тварин	16	4	2	-	-	10	16	2	2	-	-	12	
Головні напрямки еволюції тварин, характерні для них зв’язки з середовищем.	14	2	2	-	-	10	12			-	-	12	
Типові шляхи адаптації.	14	2	2	-	-	10	14	2	2	-	-	10	
Адаптивні зміни популяційної структури
	14	2	2	-	-	10	12			-	-	12	
Симетрія тіла як пристосування до існування з різною рухливістю.	14	2	2	-	-	10	14	2	2			10	
Основні пристосування до різних температурних режимів, вологості, тиску	14	2	2	-	-	10	14					14	
Разом 	86	14	12	-	-	60	82	6	6	-	-	70	
Усього годин	150	26	24	-	-	100	120	12	10	-	-	128	

Змістові модулі навчального курсу
I. Змістовий модуль
Тема: Адаптація як загальна властивість біологічних систем.
(денна форма навчання)

Лекційний модуль 
1.	Адаптація - напрямки, рівні, закономірності	2 год.	
2.	Молекулярно-клітинний та організмений рівень адаптогенезу рослин	2 год.	
3.	Адаптогенез фітобіоти на популяційному, біогеоценотичному рівнях.	2 год.	
4. 	Молекулярний, клітинний, організмений рівень формування адаптацій у грибів.	2 год.	
5.	Видозміни вегетативних та репродуктивних структур грибів в зв’язку з адаптогенезом.	2 год.	
6.	Адаптаційні можливості домінантів, едіфікаторів, асектаторів	2 год.	
Практичний модуль
1.		Поняття адаптогенезу у живих організмів. 	2 год.	
2.		Адаптації рослин до температурного стресу	2 год.	
3.		Солестійкість рослин. 	2 год.	
4.		Стійкість до нестачі кисню.	2 год.	
5.		Адаптивні реакцї тварин.	2 год.	
6.		Спектр адаптацій тварин.	2 год.	
Модуль самостійної роботи
1.		Поняття адаптогенезу у живих організмів.	2 год.	
2.		Адаптації рослин до температурного стресу.	2 год.	
3.		Солестійкість рослин. Стійкість до нестачі кисню.	2 год.	
4.		Адаптивні реакцї тварин.	2 год.	
5.		Спектр адаптацій тварин.	2 год.	
6.		Адаптаційні стратегії грибів.	2 год.	
7.		Прикладне значення вивчення адаптивних можливостей грибів.	2 год.	
8.		Адаптивні можливості прокаріот.	2 год.	
9.		Механізми адаптації бактерій.	2 год.	
10.		Адаптація як фундаментальна властивість біологічних систем та форма.	2 год.	
11.		прояву надійності біологічних систем. 	2 год.	
12.		Адаптивне значення рухливості, фоторецепції, секреції та екскреції.	2 год.	
13.		Регенерація як адаптивний механізм.	2 год.	
14.		Теорія адаптивного компромісу.	2 год.	
15.		Конвергенція та дивергенція в розвитку біологічних систем як приклади адаптогенезу.	2 год.	
16.		Адаптація біоценозів на організменному та біогеоценотичному рівнях. 	2 год.	
17.		Екологічні ніші як прояв адаптогенезу.	2 год.	
18.		Структурованість і поліморфність як основа адаптабільності популяцій.	2 год.	
19.		Прикладне значення вивчення адаптивних можливостей адвентивних. 	2 год.	
20.		Загальні напрямки адаптогенезу у гідробіонтів та педобіонтів. 	2 год.	

I. Змістовий модуль
Тема: Адаптація як загальна властивість біологічних систем. 
(заочна форма навчання)
Лекційний модуль 
1.	Адаптація - напрямки, рівні, закономірності. Молекулярно-клітинний та організмений рівень адаптогенезу рослин.	2 год.	
2.	Адаптогенез фітобіоти на популяційному, біогеоценотичному рівнях. Молекулярний, клітинний, організмений рівень формування адаптацій у грибів.	2 год.	
3.	Видозміни вегетативних та репродуктивних структур грибів в зв’язку з адаптогенезом. Адаптаційні можливості домінантів, едіфікаторів, асектаторів.	2 год.	
Практичний модуль
1.	Поняття адаптогенезу у живих організмів. Адаптації рослин до температурного стресу. Солестійкість рослин.	2 год.	
2.	Адаптивні реакцї тварин. Спектр адаптацій тварин.	2 год.	
Модуль самостійної роботи
1.		Поняття адаптогенезу у живих організмів.	2 год.	
2.		Адаптації рослин до температурного стресу.	2 год.	
3.		Солестійкість рослин. Стійкість до нестачі кисню.	2 год.	
4.		Адаптивні реакцї тварин.	2 год.	
5.		Спектр адаптацій тварин.	2 год.	
6.		Адаптаційні стратегії грибів.	2 год.	
7.		Прикладне значення вивчення адаптивних можливостей грибів.	2 год.	
8.		Адаптивні можливості прокаріот.	2 год.	
9.		Механізми адаптації бактерій.	2 год.	
10.		Адаптація як фундаментальна властивість біологічних систем та форма.	2 год.	
11.		прояву надійності біологічних систем. 	2 год.	
12.		Адаптивне значення рухливості, фоторецепції, секреції та екскреції.	2 год.	
13.		Регенерація як адаптивний механізм.	2 год.	
14.		Теорія адаптивного компромісу.	2 год.	
15.		Конвергенція та дивергенція в розвитку біологічних систем як приклади адаптогенезу.	2 год.	
16.		Адаптація біоценозів на організменному та біогеоценотичному рівнях. 	2 год.	
17.		Екологічні ніші як прояв адаптогенезу.	2 год.	
18.		Структурованість і поліморфність як основа адаптабільності популяцій.	2 год.	
19.		Прикладне значення вивчення адаптивних можливостей адвентивних 	2 год.	
20.		Загальні напрямки адаптогенезу у гідробіонтів та педобіонтів, 	2 год.	
21.		Функціонування біологічних систем з позицій концепції метаболізму.	2 год.	
22.		Адаптивний потенціал автотрофів, хемосинтетиків, сапротрофів. 	2 год.	
23.		Адаптивнй характер гетеротрофного способу живлення.	2 год.	
24.		Прикладне значення вивчення їх адаптивних можливостей.	2 год.	
25.		Загальні механізми адаптації біологічних систем до фото-, термо-, 
Гідроперіодизму.	2 год.	
26.		Загальні напрямки адаптації біологічних систем до існування в 
діапазоні критичних значень температури, радіації, кислотності, 
солоності, тиску.	2 год.	
27.		Сонячна радіація, температурний та водний режими як чинники адаптогенезу в біологічних системах.	2 год.	
28.		Шляхи підтримання водного балансу біологічних систем в умовах 
нестачі вологи або надмірної солоності	2 год.	
29.		Фактори, що впливають на адаптацію.	2 год.	

Підсумкова тека: усний, письмовий, практичний методи контролю. 

Рекомендована література

1.	Акимова Т.А., Хаскин В.В.Экология. – М.: ЮНИТИ, 2004. – 566 с.
2.	Аяла Ф. Введение в популяционную и эволюционную генетику. Москва:Мир, 1984. 230 с.
3.	Гиляров А.М. Популяционная экология. Москва:МГУ, 1990. 190 с.
4.	Грант В. Видообразование у растений. Москва:Мир, 1984. 528 с.
5.	Грант В. Эволюция организмов. Москва:Мир, 1980. 407 с.
6.	Злобін Ю.А. Основи екології. Київ:Лібра, 1998. 248 с.
7.	Майр Э. Популяции, виды и эволюция. Москва:Мир, 1979. С. 460.
8.	Яблоков А.В., Юсуфов А.Г. Эволюционное учение. Москва:Высш. шк., 1989. 335 с.
9.	Ленявичус Э.К. Элементы общей теории адаптации / Ин-т зоологии и паразитологии.

Змістові модулі навчального курсу
II. Змістовий модуль
Тема: Специфіка адаптогенезу рослин та грибів. Адаптогенез у тварин.
(денна форма навчання)
Лекційний модуль 
1.	Особливості життєвої форми тварин.		4 год.	
2.	Головні напрямки еволюції тварин, характерні для них зв’язки з середовищем.		2 год.	
3.	Типові шляхи адаптації.		2 год.	
4. 	Адаптивні зміни популяційної структури.		2 год.	
5.	Симетрія тіла як пристосування до існування з різною рухливістю.		2 год.	
6.	Основні пристосування до різних температурних режимів, вологості, тиску.		2 год.	
Практичний модуль
7.		Особливості життєвої форми тварин (гетеротрофних фаготрофів), морфофізіологічні ознаки, що з нею пов’язані.	2 год.	
8.		Плани будови тварин та життєві форми. Симетрія тіла як пристосування до існування з різною рухливістю 	2 год.	
9.		Головні напрямки еволюції тварин, характерні для них зв’язки з середовищем. 	2 год.	
10.		Стійкість до нестачі кисню.	2 год.	
11.		Адаптивні реакцї тварин.	2 год.	
12.		Спектр адаптацій тварин.	2 год.	
Модуль самостійної роботи 
1.		Виникнення біоморфічного різноманіття рослин як адаптація до специфічних умов місцезростань. 	4 год.	
2.		Адаптивні можливості представників різних життєвих форм рослин (фанерофітів, кріптофітів, гемікріптофітів, терофітів).	2 год.	
3.		Спектр адаптацій рослин до паразитизму.	2 год.	
4.		Адаптація рослин і їх угруповань до дії антропогенних факторів (пасторального, пірогенного, рекультиваційного, рекреаційного та ін.).	2 год.	
5.		Основні напрямки коеволюції рослини-субстрату та грибів-паразитів.	2 год.	
6.		Спектр адаптацій грибів до паразитизму, хижацтва та мутуалістичного симбіозу.	2 год.	
7.		Ліхенофільні гриби як окремий напрямок адаптогенезу.	2 год.	
8.		Адаптаційні стратегії грибів до існування у різноманітних умовах середовища.	2 год.	
9.		Причинний та функціональний підходи до вивчення біологічних систем.	2 год.	
10.		Методологія теоретичних і емпіричних досліджень біологічних систем.	2 год.	
11.		Алгоритм дослідження біологічних систем.	2 год.	
12.		Загальні властивості і ознаки біологічних систем.	2 год.	
13.		Поняття «адаптація» в біології (біохімічна, фізіологічна, генетична, морфологічна адаптація).	2 год.	
14.		Організація біологічних систем у просторі та часі.	2 год.	
15.		Аклімація, акліматизація та довгострокова адаптація як три етапи розвитку адаптогенезу у часі.	2 год.	
16.		Підтримка гомеостазу біологічної системи завдяки дії регуляторних механизмів різних рівнів. 	2 год.	
17.		Морфологічна, імунологічна, генетична несумістність як адаптаційні механізми. 	2 год.	
18.		Функціонування біологічних систем з позицій концепції метаболізму.	2 год.	
19.		Адаптивний потенціал автотрофів, хемосинтетиків, сапротрофів.	2 год.	
20.		Адаптивнй характер гетеротрофного способу живлення.	2 год.	
21.		Адаптаційне значення поліваріантності розвитку популяцій (розмірної, морфологічної, часової, ритмологічної).	2 год.	
22.		Адаптивне значення життєвих стратегій видів.	2 год.	
23.		Життєві цикли видів як прояви адаптогенезу.	2 год.	
24.		Прикладне значення вивчення механізмів адаптації до нестачі вологи, світла, поживних речовин.	2 год.	
25.		Антропотолерантність як механізм адаптації біологічних систем до несприятливих умов навколишнього середовища.	2 год.	
26.		Загальні напрямки адаптації біологічних систем до існування в 
діапазоні критичних значень температури, радіації, кислотності, 
солоності, тиску.	2 год.	
27.		Сонячна радіація, температурний та водний режими як чинники адаптогенезу в біологічних системах.	2 год.	
28.		Шляхи підтримання водного балансу біологічних систем в умовах 
нестачі вологи або надмірної солоності	2 год.	
29.		Фактори, що впливають на адаптацію.	2 год.	

II. Змістовий модуль
Тема: Специфіка адаптогенезу рослин та грибів. Адаптогенез у тварин. 
(заочна форма навчання)
Лекційний модуль 
1.	Адаптація - напрямки, рівні, закономірності. Молекулярно-клітинний та організмений рівень адаптогенезу рослин.	2 год.	
2.	Адаптогенез фітобіоти на популяційному, біогеоценотичному рівнях. Молекулярний, клітинний, організмений рівень формування адаптацій у грибів.	2 год.	
3.	Видозміни вегетативних та репродуктивних структур грибів в зв’язку з адаптогенезом. Адаптаційні можливості домінантів, едіфікаторів, асектаторів.	2 год.	
Практичний модуль
1.	Поняття адаптогенезу у живих організмів. Адаптації рослин до температурного стресу. 	2 год.	
2.	Солестійкість рослин.	2 год.	
	Адаптивні реакцї тварин. Спектр адаптацій тварин.	2 год.	
Модуль самостійної роботи
1.		Виникнення біоморфічного різноманіття рослин як адаптація до специфічних умов місцезростань. 	2 год.	
2.		Адаптивні можливості представників різних життєвих форм рослин (фанерофітів, кріптофітів, гемікріптофітів, терофітів).	2 год.	
3.		Спектр адаптацій рослин до паразитизму.	2 год.	
4.		Адаптація рослин і їх угруповань до дії антропогенних факторів (пасторального, пірогенного, рекультиваційного, рекреаційного та ін.).	2 год.	
5.		Основні напрямки коеволюції рослини-субстрату та грибів-паразитів.	2 год.	
6.		Спектр адаптацій грибів до паразитизму, хижацтва та мутуалістичного симбіозу.	2 год.	
7.		Ліхенофільні гриби як окремий напрямок адаптогенезу.	2 год.	
8.		Адаптаційні стратегії грибів до існування у різноманітних умовах середовища.	2 год.	
9.		Причинний та функціональний підходи до вивчення біологічних систем.	2 год.	
10.		Методологія теоретичних і емпіричних досліджень біологічних систем.	2 год.	
11.		Алгоритм дослідження біологічних систем.	2 год.	
12.		Загальні властивості і ознаки біологічних систем.	2 год.	
13.		Поняття «адаптація» в біології (біохімічна, фізіологічна, генетична, морфологічна адаптація).	2 год.	
14.		Організація біологічних систем у просторі та часі.	2 год.	
15.		Аклімація, акліматизація та довгострокова адаптація як три етапи розвитку адаптогенезу у часі.	2 год.	
16.		Підтримка гомеостазу біологічної системи завдяки дії регуляторних механизмів різних рівнів. 	2 год.	
17.		Морфологічна, імунологічна, генетична несумістність як адаптаційні механізми. 	2 год.	
18.		Функціонування біологічних систем з позицій концепції метаболізму.	2 год.	
19.		Адаптивний потенціал автотрофів, хемосинтетиків, сапротрофів.	2 год.	
20.		Адаптивнй характер гетеротрофного способу живлення.	2 год.	
21.		Адаптаційне значення поліваріантності розвитку популяцій (розмірної, морфологічної, часової, ритмологічної).	2 год.	
22.		Адаптивне значення життєвих стратегій видів.	2 год.	
23.		Життєві цикли видів як прояви адаптогенезу.	2 год.	
24.		Прикладне значення вивчення механізмів адаптації до нестачі вологи, світла, поживних речовин.	4 год.	
25.		Антропотолерантність як механізм адаптації біологічних систем до несприятливих умов навколишнього середовища.	4 год.	
26.		Загальні напрямки адаптації біологічних систем до існування в 
діапазоні критичних значень температури, радіації, кислотності, 
солоності, тиску.	4 год.	
27.		Сонячна радіація, температурний та водний режими як чинники адаптогенезу в біологічних системах.	4 год.	
28.		Шляхи підтримання водного балансу біологічних систем в умовах 
нестачі вологи або надмірної солоності	4 год.	
29.		Фактори, що впливають на адаптацію.	4 год.	
Підсумкова тека: усний, письмовий, практичний методи контролю. 

Рекомендована література

1.	Kirk P.M., Cannon P.F., Minter D.W., Stalpers J.A. Ainsworth and Bisby’s dictionary of the fungi. 10 th ed. – Wallingford, CAB International, 2008. – 640 P.
2.	The  Mycota  (A  comprehensive  Treatise  on  Fungi  as  Experimental  Systems  for  Basis  and Applied  Research).   —  2001. —  Vol  VII  (Systematics  and  evolution).-  Part  A.  and  B.-362+258p.
3.	Бачинский Г.А. Социоэкология. – К., 2003. – 154с.
4.	Білявський Г.О., Бровдій .М. Поро класифікацію основних напрямів сучасної екології // Рідна природа. – 1995. – №2. – С. 4-7.
5.	Бровдій  В.М.,  Гаца  О.О.  Екологічні  проблеми  України  (проблеми  ноогеніки).  –  К.: НПУ, 2000. – 110с.
6.	Горелов А.А. Человек–гармония–природа. – М.: Наука, 1990. – 187 с.
7.	Дерій С.І., Ілюха В.О. Екологія. – Київ, Фітоцентр, 1998. 
8.	Джигирей В.С. Екологія та охорона навколишнього середовища.  –  К.: Знання, 2000. – 203 с.
9.	Дідух Я.П.Популяційна екологія. – Київ, Фітоцентр, 1998. – 191 с.
10.	Кучерявий В.П. Екологія.-Л.:Світ, 2000.-256 с.
11.	Національна доповідь про  стан  навколишнього  природного  середовища  в  Україні. – К., 1992.
12.	Реймерс Н.Ф. Природопользование. – М.: Мысль, 1990. – 593с. 
13.	Реймерс  Н.Ф.  Экология.  Теории,  законы,  правила,  принципы. – М.: Просвещение, 1994. – 362с.
14.	Среда: Учебник для вузов. – М.: Юнити – Дана, 2001. – 506с.
15.	Сухомлинов А.И., Сухомлинов И.А., Микитюк А.Н. и др. Экология и здоровье человека. – Харьков: ХГПУ, 1992. – 128с.

	РЕКОМЕНДОВАНА ЛІТЕРАТУРА
Базова
1.	Акимова Т.А., Хаскин В.В.Экология. – М.: ЮНИТИ, 2004. – 566 с.
2.	Аяла Ф. Введение в популяционную и эволюционную генетику. Москва:Мир, 1984. 230 с.
3.	Гиляров А.М. Популяционная экология. Москва:МГУ, 1990. 190 с.
4.	Грант В. Видообразование у растений. Москва:Мир, 1984. 528 с.
5.	Грант В. Эволюция организмов. Москва:Мир, 1980. 407 с.
6.	Злобін Ю.А. Основи екології. Київ:Лібра, 1998. 248 с.
7.	Майр Э. Популяции, виды и эволюция. Москва:Мир, 1979. С. 460.
8.	Яблоков А.В., Юсуфов А.Г. Эволюционное учение. Москва:Высш. шк., 1989. 335 с.
9.	Ленявичус Э.К. Элементы общей теории адаптации / Ин-т зоологии и паразитологии АН ЛитССР.- Вильнюс: Мокслас, 1986. – 273 с
10.	Основи системной біології. - К.: Либідь, 2005- 358с
Допоміжна
1.	Алев Ю.Г. Экоморфология. – К.: Наукова думка, 1986. – 424 с.
2.	Бигон М., Харпер Дж., Таунсенд К. Экология. Особи, популяции и сообщества: в 2-х т. — М. : Мир, 1989. — 677 с.; 477 с.
3.	Гродзинский Д.М. Надежность растительных систем.– Киев: Наук. Думка, 1983.– 368с.
4.	 Горышина Т.К. Экология растений. – М.: Высш. шк., 1979.– 368с.
5.	 Двораковский М.С. Экология растений. – М.: Высш. шк., 1983.– 190с. 
6.	Жерихин В.В. Избранные труды по палеоэкологии и филоценогенетике. — М.: Товарищество научных изданий КМК, 2003. — 542 с.
7.	 Культиасов И.М. Экология растений.– М.: МГУ, 1982.– 384с.
8.	Леонтьєв Д.В., Акулов О.Ю. Загальна мікологія: Підручник для вищих навчальних закладів. - Харків: Основа, 2007. - 228 с. 
9.	Миркин Б.М., Наумова Л.Г. Основы общей экологии: Учебное пособие. — М.: Университетская книга, 2005 — 240 с.
10.	Шабанов Д. А., Кравченко М. А. Материалы для изучения курса общей экологии с основами средоведения и экологии человека. —Х.: ХНУ имени В.Н. Каразина, 2009. — 292 с.
11.	Шилов И.А. Экология. – М.: Высшая шк., 2000, 512 с.
12.	Kirk P.M., Cannon P.F., Minter D.W., Stalpers J.A. Ainsworth and Bisby’s dictionary of the fungi. 10 th  ed. – Wallingford, CAB International, 2008. – 640 P.
13.	The Mycota (A comprehensive Treatise on Fungi as Experimental Systems for Basis and Applied Research).  — 2001.  — Vol VII (Systematics and evolution).- Part A. and B.- 362+258p.
14.	Бачинский Г.А. Социоэкология. – К., 2003. – 154с.
15.	Білявський Г.О., Бровдій .М. Поро класифікацію основних напрямів сучасної екології // Рідна природа. – 1995. – №2. – С. 4-7.
16.	Бровдій В.М., Гаца О.О. Екологічні проблеми України (проблеми ноогеніки). – К.: НПУ, 2000. – 110с.
17.	Горелов А.А. Человек–гармония–природа. – М.: Наука, 1990. – 187 с.
18.	Дерій С.І., Ілюха В.О. Екологія. – Київ, Фітоцентр, 1998. 
19.	Джигирей В.С. Екологія та охорона навколишнього середовища. – К.: Знання, 2000. – 203 с.
20.	Дідух Я.П.Популяційна екологія. – Київ, Фітоцентр, 1998. – 191 с.
21.	Кучерявий В.П. Екологія.-Л.:Світ, 2000.-256 с.
22.	Національна доповідь про стан навколишнього природного середовища в Україні. – К., 1992.
23.	Реймерс Н.Ф. Природопользование. – М.: Мысль, 1990. – 593с.
24.	Реймерс Н.Ф. Экология. Теории, законы, правила, принципы. – М.: Просвещение, 1994. – 362с.
25.	Среда: Учебник для вузов. – М.: Юнити – Дана, 2001. – 506с.
26.	Сухомлинов А.И., Сухомлинов И.А., Микитюк А.Н. и др. Экология и здоровье человека. – Харьков: ХГПУ, 1992. – 128с.
27.	Тимофеев-Ресовский Н.В.Очерк учения о популяциях.-М., 1975.-56 с.
28.	Ужегов Г. Биоритмы на каждый день. – М.: Гранд, 1997. – 607 с.
29.	Федорова А.И., Никольская А.Н. Практикум по зоологии и охране окружающей среды: Учебн. пособие для студ. высш. учеб. заведений. – М.: Гуманит. изд. центр ВЛАДОС, 2005. – 288с.: ил.
30.	Хесле В. Философия и экология. – М.: Наука, 1993. – 205 с.

Інформаційні ресурси
http://www.sciencedirect.com
http://www.mycobank.org/
http://www.plantphysiol.org
http://www.forestryimages.org/
http://www.ars.usda.gov/main/site_main.htm?modecode=12-75-39-00
http://www.nrcan.gc.ca/homehttp://sci-lib.com

Методи навчання

Під час лекцій використовуються інформаційно-повідомляючий, пояснювально-ілюстративний, пояснювально-спонукальний, проблемний методи викладення теоретичного матеріалу.
Практичні заняття при проведенні досліджень в природі або при аналізі наочного матеріалу передбачають використовувати пояснювальний та інструктивно-практичний методи, аргументацію висновків, використовуються репродуктивний метод, проблемний метод, пояснювальний.
Методи контролю
Педагогічний контроль здійснюється з дотриманням вимог об’єктивності, індивідуального підходу, систематичності і системності, всебічності та професійної спрямованості контролю. 
Використовуються такі методи контролю (усного, письмового), які мають сприяти підвищенню мотивації студентів-майбутніх фахівців-біологів до навчально-пізнавальної діяльності. Відповідно до специфіки фахової підготовки перевага надається тестовому контролю.

Критерії оцінювання знань та вмінь студенів з курсу «Адоптогенез у біологічних системах»

Відповідь на практичному занятті та усна відповідь за темою індивідуального завдання	
А5 (відмінно)	Студент має глибокі міцні знання з теми. Вміє застосовувати здобуті знання на практиці. Відповідь з урахуванням міжпредметних зв’язків. В відповіді присутні розуміння виконання основних маніпуляцій з клітинними культурами, підготовки посуду для культивування, оцінка ефективності посіву культури клітин. Розуміє теоретичні основи культивування клітин та тканин. Розуміє необхідність дотримання правил техніки безпеки під час роботи з клітинними культурами. 	
В 4,5 (добре)	Студент має міцні ґрунтовні знання, вміє застосовувати їх на практиці, але може допустити неточності, окремі помилки в формуванні відповідей 	
С 4 (добре)	Студент знає програмний матеріал повністю, але недостатньо вміє самостійно мислити, не може вийти за межі теми  	
D 3,5 (задовільно)	Студент знає основний зміст теми, але його знання мають загальний характер, іноді не підкріплені прикладами  	
Е 3 (задовільно)	Студент має прогалини в знаннях з теми. Замість чіткого термінологічного визначення пояснює теоретичний матеріал на побутовому рівні	
Х 2 (незадовільно )	Студент має фрагментарні знання з теми. Не володіє термінологією, оскільки понятійний апарат не сформований. Не вміє викласти програмний матеріал	
F 1 (незадовільно)	Студент повністю не знає програмного матеріалу, відмовляється відповідати	

Модульний контроль (усна відповідь, письмова контрольна робота)	
А5 (відмінно)	Студент має глибокі міцні знання з теми. Вміє застосовувати здобуті знання на практиці. Відповідь з урахуванням міжпредметних зв’язків. В відповіді присутні розуміння виконання основних маніпуляцій у лабораторії, роботи у лабораторними пристроями та лабораторними тваринами. Розуміє теоретичні основи лабораторних маніпуляцій. Розуміє необхідність дотримання правил техніки безпеки під час роботи у лабораторії.	
В 4,5 (добре)	Студент має міцні ґрунтовні знання, вміє застосовувати їх на практиці, але може допустити неточності в формулюванні відповідей, окремі помилки при виконанні практичних po6iт.	
С 4 (добре)	Студент знає програмний матеріал повністю, має практичні навички, але недостатньо вміє самостійно мислити, не може вийти за межі теми.	
D 3,5 (задовільно)	Студент знає основні теми курсу, має уявлення про проблематику поставлених питань, але його знання мають загальний характер, відповіді не підкріпленні прикладами. При виконанні практичних завдань допускає помилки.	
Е 3 (задовільно)	Студент має прогалини в теоретичному кypci та практичних вміннях. Замість чіткого термінологічного визначення пояснює теоретичний мaтepiaл на побутовому piвні.	
Х 2 (незадовільно )	Студент має фрагментарні знання з теми змістового модулю. Не володіє термінологією, оскільки понятійний апарат не сформований. Не вміє викласти програмний мaтepiaл. 	
F 1 (незадовільно)	Студент повністю не знає  програмного матеріалу, не працював в аудиторії з викладачем або самостійно.	

Залік	
Зараховано 	Студент засвоїв основні теми курсу, ycпішно виконав вci практичні та індивідуальні завдання. Вміє застосовувати здoбyтi знання на практиці. Може допускати неточності в формулюванні відповідей, окремі помилки при виконанні практичних робіт.	
Не зараховано	Студент має фрагментарні знання з усього курсу. Не володіє термінологією, оскільки понятійний апарат не сформований. Не вміє викласти програмний матеріал. Практичні навички на piвні розпізнавання.	

Реферат, доповідь, курсова робота	
А5 (відмінно)	Запропонована студентом робота викладена в обсязі, що вимагається, оформлена грамотно, спирається на базовий теоретичний i практичний матеріал, містить нову, нетрадиційну інформацію з даного питання i пропозиції щодо практичного застосування.	
В 4,5 (добре)	Запропонована студентом робота викладена в обсязі, що вимагається, оформлена грамотно, спирається переважно на базовий теоретичний i практичний матеріал, містить фрагменти нової, нетрадиційної інформації.	
С 4 (добре)	Запропонована студентом робота викладена в необхідному обсязі, оформлена грамотно, включає базовий теоретичний та практичний матеріал, але містить певні недоліки у висвітлені питання, яке досліджувалось.	
D 3,5 (задовільно)	Робота містить базовий теоретичний та практичний матеріал, але не має практичного виходу. Виклад матеріалу неточний, присутні недоліки у висвітленні теми.	
Е 3 (задовільно)	Робота містить базовий теоретичний та практичний матеріал, але тема розкрита неповністю. Виклад матеріалу неточний, присутні недоліки у висвітленні теми. Обсяг запропонованої роботи не відповідає вимогам.	
Х 2 (незадовільно )	Робота базується на фрагментарних знаннях з курсу. Тема дослідження не розкрита.	
F 1 (незадовільно)	Робота не виконана.	

Дисципліна адаптогенез у біологічних системах складається з 2 модулів та диференційованого заліку. 

Зміни та доповнення до робочої програми

____________ н.р.
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

Протокол № ______від «_____» ______р. 	
Завідувач кафедри __________	

Протокол № _______від «_____»___р.
Голова НМР інституту (факультету)